Na této straně si dovolím vnímavého čtenáře seznámit s historickým vývojem vzniku chovatelské stanice „z Blatova“. Pravdou je, že začátky nebyly jednoduché, byly smolné a v dnešní době by patrně někoho mohly i odradit.
![]() |
Ramon Kerr Willy | nar. 2.5.1955 | ČLP 3012 | 5x velmi dobrý | PZV I.cena |
otec: Tarzík ze Všejan SPKP 1276 |
matka: Champ. Ryska ze Všejan ČLP 1973 |
||||
RODOKMEN |
A protože majitelka nebyla zletilá, na výstavách Bigiho vodil její otec. Samozřejmě za její asistence.
![](http://zblatova.wz.cz/zacatky/small/ramon_kerr_willy_-_bigi_small.jpg)
![](http://zblatova.wz.cz/zacatky/small/bigi_a_babicka_1955_small.jpg)
Bigi po exteriérové stránce rozhodně nevyčníval z řady, byl průměrný, tedy velmi dobrý (VD). Nutno podotknout, že majitelka, podporována rodiči, byla velice cílevědomá, chtěla totiž chovného psa a bylo tedy třeba složit lovecké zkoušky. V té době se objevil další osudový člověk, byl jím válečný major v záloze pan Josef Hlavatý z Čáslavi, v té době již zkušený myslivec a kynolog, a ten Bigiho vycvičil a složil s ním tehdy „Podzimní zkoušky vloh“.
![]() |
![]() |
Bigi – čelní strana tabulky | Bigi – tabulky disciplín |
Takže Bigi začal chodit na výstavách v pracovní třídě, to ale majitelce nestačilo a tak dojížděla na společné nácviky na Slapy k předsedovi tehdejšího „Klubu chovatelů loveckých španělů“, panu Alexandru Schneebergovi. A tak se stalo, že se Bigi naučil aportovat a byl prakticky použitelný na honech.
![]() |
![]() |
Bigi – Ramon Kerr Willy | Bigiho sestra – Roxana Kerr Willy |
Při jednom z honů se Bigi, vinou střelce, dostal do nebezpečné situace, což vedlo majitelku k rozhodnutí, že jednobarevného psa už nikdy více, neboť může dojít k nešťastné záměně za zvěř. Bigi, ač chovný pes, se ukázal jako neplodný. Proto se majitelka rozhodla pořídit psa – modrého bělouše. Rodiče však řekli NE. Přesto si, za svůj 1.plat, koupila štěně modrého bělouše. Byl jím Akim z Hlavačova od paní Štěrbové.
Doma bylo nějaký čas ticho. V dejvickém bytě v 5.patře Bigi spolu s Akimem žili asi rok, nebylo to však tehdy, na konci 50-tých let, při budování socialismu, společensky únosné a tak byl Bigi darován hajnému do Běchovic (dnes Praha 9), kde se mu dostalo bohatého loveckého vyžití v drobné zvěři.
Při vědomí věku majitelky (asi 17 let) a skutečnosti, že se jednalo o prvního psa, musím nad její cílevědomostí smeknout!
![]() |
![]() |
Akim a Bigi | Akim |
Akim do chovu nebyl zařazen, byl roku 1961 prodán do myslivecké praxe.
![]() |
Akim z Hlavačova | nar. 20.5.1959 | ČLP 3613 | velmi dobrý | PZ I.cena, ZV I.cena |
otec: Grock Peter v. Altsteinhorst |
matka: Gita z Hlavačova |
![]() |
Akim – PZ Havlíčkův Brod – Poděbaby 1960 |
V době, kdy již bylo jasné, že Akim bude na prodej, byl pořízen z chovu pana Hlavatého 5-ti měsíční pes, modrý bělouš s pálením – podzim 1960.
![]() |
Chan z Žehušické obory | ČLP 3755 | výborný | ZV I.c., PZ I.c., KLZ I.c. | |
otec: Kosak v. Schölerberg |
matka: Rena z Kbelnice |
||||
RODOKMEN |
Na jaře roku 1961 potkala Dana Hradecká z Dejvic Josefa Smrže ze Žižkova, a tak se stalo, že na Chana a jeho výcvik byli dva (pochopitelně s pomocí zkušeného mjr. Hlavatého) a společně se (kromě jiného) v Praze přihlásili do mysliveckého kurzu o lovecký lístek. A učily je takové osobnosti, jako například Ing. Ctirad Rakušan. S Chanem pak chodili na zkoušky a na hony.
Ještě před svatbou si pořídili štěně – černobílou fenu s pálením Borku z Klášterského polesí a fenu Českého fouska – Katku ze Žehušické obory.
![]() |
Borka z Klášterského polesí | nar. 26.4.1963 | ČLP 4232 | velmi dobrá | PZ II.c., LZ II.c |
otec: Kosak v. Schölerberg |
matka: Eva ze Žehušické obory |
||||
RODOKMEN |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Borka s vrhem „A“ | II. MMŠ 1966 v Luhačovicích Borka – první zprava |
Borka ve vaně | Borka na stavbě |
Borka, jak napsal na své stránce můj táta, stála na počátku zrodu ch.s. „z Blatova“, ta byla založena kvůli stavbě domu až v roce 1965. Od tohoto roku, t.j. 10 let po pořízení prvního psa, byl započat chov „anglického vícebarevného kokra z Blatova“.
S její existencí jsou v počátcích a v průběhu dalších let spojena jména lidí, na které, ačkoliv je dnes již nikdo nezná, nemohu zapomenout.
Byli to již jmenovaní – můj děda Antonín Hradecký, můj kmotr mjr. Josef Hlavatý a má prateta (teta mého otce) Aloisie Zvěřinová. Právě ta mým rodičům velkou měrou pomáhala při dohledu nad smečkou, štěňaty a nade mnou v době jejich nepřítomnosti doma, když byli na zkouškách, výstavách či honech.
Všichni bohužel odešli z tohoto světa, myslím, trochu brzo – děda v roce 1984 v době mých studií na střední škole, mjr. Hlavatý v září 1989 a teta v březnu 1990 – oba v době mé vojenské služby.
Jim patří obrovský dík, bez nich by asi bylo vše jinak.
![]() |
![]() |
děda Antonín Hradecký, matka Dana Smržová, teta Aloisie Zvěřinová | Josef Hlavatý, Dana a Josef Smržovi |